Zar ovo nije lepo? Tako je tiho. Ceo dan mogu ležati.
Znam.
- Raširite zavese, raširite zavese! - Baš mi je drago što su nam spojene sobe.
- Napolju je sunčano! - Hej, sećaš se kada sam imao rožnjače?
Idi na bazen i rezerviši ležaljke.
- Ja ću poneti magazine i kremu. - Dame? Rosov govor je za 45 minuta.
- Ne! - Dođavola.
Zidovi su prilično tanki društvo.
"Zatim rezultati magnetne rezonance i DNK analize..."
"dovode u sumnju podatke dobijene metodom izotopa ugljenika."
Vidi onu ženu kraj bazena kako se sunča.
Kako sam ljubomorna.
"I na kraju imamo mnogo novootkrivenih vrsta."
Gintosaurus.
Argentinosaurus. - Da ne pominjem hladnosaurusa.
"A to su samo biljojedi. O mesožderima neću ni pričati."
"Njihove glave su i onako prevelike.
Što je ironično s obzirom da im je um zakržljao.
Zaista?
Ali šalu na stranu, kao što...
Homo ergastera razlikujemo od Homo erektusa.
- Šta? - Rekao je "erektus".
- Šališ se? - Ne, zaista je to rekao.
"I dok postoje razlike...
... između mezozoičkih fosila i na primer Homo erektusa..."
Erektus?
- Homo. - Tačno.
"Na vrlo stvaran način možemo dovesti mezozoik u 21 vek."
Hvala.
- Super. - Hvala vam.
Mislim da je bilo čarobno. Džarvis Oberblei Kornel.
Te vaše ideje... i to od nekoga tako mladom...
Ok, sada se samo držimo za ruke.
Idemo na plažu. Bilo je sjajno.
- Hvala. - Da, i tako zabavno.
Hvala vam, mnogo vam hvala.
Nemate pojma koliko mi znači to što ste ovde.
Šališ se. Ne bismo to nikako propustili.
Vratio sam se.
Ok, izvinite me.
- Pa? - Bio si neverovatan.
Oborio si ih sa nogu.
Ne mogu ti opisati koliko je lepo bilo da pogledam u gužvu i vidim tebe.
Da li znaš da li si govorila zajedno samnom?
- Nisam. - Ne, u redu je.
Imao sam osećaj kao da sam rok zvezda.
O Bože, ja sam tvoja obožavateljka.
Hej, bolje da te ne nađem golu u mojoj sobi.
Preterao sam.
Ne mogu da verujem da opet pada kiša. Nije fer.
Gledaj na to sa druge strane. Makar nećemo morati gledati...
... sve ove paleontologe bez majica.
Ne mislim na vas.
Vi ste super.
- Šta ćemo da radimo danas? - Imaju dole sobu za igranje.
Imaju sto za stoni tenis.
Stoni tenis? Dušo, imaju sto za stoni tenis.
- Hajde da igramo. - Mislim da ne.
- Zašto ne? - Znaš koliko si zagrejana da pobeđuješ.
I dok ja mislim da je to slatko, ostali se ne slažu, a ja lažem.
- Nisam uvek tako strašna. - Jeli?
Šta se desilo kada smo igrali poslednji put?
Udarila sam te.
- I? - I Fibi.
- I? - Udarila sam vaše glave jednu o drugu.
- Tu si. - Čuj.
Čim prestane kiša idemo na ronjenje.
Jedan mali mi je rekao za morsku kornjaču. Ako ispustiš mehuriće ka njoj...
... onda te juri.
Žao mi je, ne mogu. Celo popodne imam zakazane razgovore.
U redu je, naći ću nešto drugo.
Uradio bih to sam, ali...
... ne znam šta se dešava ako te kornjača uhvati.
Baš mi je krivo.
Nismo bili zajedno ceo put. Posebno sinoć...
Ne brini za to. Bilo je ok. Lepo sam se proveo sa Rejčel.
Samo mi je bilo žao zbog tebe, zaglavila si u sobi radeći Rosov govor.
U stvari, ispalo je dosta zabavno.
Makar se oboje zabavljamo, zar ne?
- Zar nije čudno što to nije jedno sa drugim? - Da.
Malčice.
Mislim da treba da porazgovaramo.
Da, i ja mislim.
O čemu?
- Ma hajde, biće zabavno. - Ok.
- Igraću ako ne pamtimo rezultat. - Kako ćemo onda znati ko je pobedio?
- Niko neće pobediti. - Znači svi smo gubitnici. Super.
- Ja ne igram sa njom. - Ni ja.
- Ja ću igrati. - Ok.
- Ne znaš u šta se upuštaš. - Ona poludi.
Ovaj ožiljak je od Monopola.
Mislim da ću biti ok.
- Hoćeš da odigramo za servu? - Naravno, ako želiš.
Inače, ja super igram.
O blagi Bože, dvoje ih je.
- Može? - Naravno.
- Da li si znala za njega? - Nisam, mislila sam da je mekan kao ti.
- Hoćeš da učinimo stvari zanimljivijim? - Na koliko misliš?
- 10 $ po partiji? - Neka bude 50.
- Ja kažem 100. - Hiljadu.
Ok!
Bacaćemo novčić da vidimo ko će prvi. Imaš li novčić?
Ne, neka od vas devojaka ima novčić?
Dušo, pokušaj da napadaš njega.
- Monika, reci. - Glava, ne pismo. Glava.
- Pismo. - Kolika je bila šansa za to.
- Moj poen. - Ne slažem se.
Pravila kažu. Ako bilo kada igrač dodirne sto sa rukom...
...u kojoj nema reket tada gubi poen.
On je bio advokat.
Na istočnoj obali je prelepo vreme.
U Nju Jorku je sunčano.
Kurva sa prognoze.
Otvoreno je.
- Zdravo Džoi. - Zdravo.
- Da li je sve ok? - Čarli i ja smo raskinuli.
Ne. Zašto?
Rekla je da nemamo ništa zajedničko.
To je glupost.
Ne, nije. Nemamo ništa zajedničko.
- Da, tačno je. - Da.
Treba da bude sa nekim kao što je Ros.
I on koristi sve te pametne reči.
- Pametni ljudi su dosadni. - Hej!
Ok Rejč.
Osećam se tako glupo. Zašto uvek idem za pogrešnim devojkama.
- O čemu pričaš? - Ma daj.
Prvo ti, pa Čarli. To je kao... U čemu je moj problem?
Samo...
Možda nisi uvek jurio pogrešnu devojku.
Kažem ti Rejč, Čarli nije za mene.
- Ne govorim o njoj. - Nego o kome?
Onoj konobarici od prošlog meseca?
- Znaš šta? Zaboravi. - Ne, ne, ne, ne.
- O kome govoriš? - Ne, ja...
U stvari ne znam o kome govorim, tako da...
- Ok. - Da.
Idem da vidim da li mogu uzeti sobu za večeras.
- Vidimo se kasnije. - Naravno. Ok.
- Ja ti se sviđam? - Ok.
- Hajde da ne pravimo veliku stvar od toga. - Ali jeste velika stvar!
Ne pomažeš mi Džoi.
Ok, evo o čemu se radi. U zadnje vreme sam razmišljala.
Sanjarila, ako ti se to više sviđa.
- Koliko dugo? - Oko mesec dana.
- Mesec? - Pa.
Stišaj se malo, možda su to lude misli, ali jave se ponekad.
Razmišljala sam o nama.
- Malo se pojačaj. - U pravu si, ok.
- Imam pitanje. - Reci.
- Šta ti to radiš? - Ne pokušavam da uradim ništa.
Samo, lepo nam je kada smo zajedno.
Zar nisi makar malo radoznao kako bi to bilo?
Da li sam radoznao? Radoznao sam kao...
... Đorđe.
- Ko? - Radoznali Đorđe.
Majmun i tip sa žutim šeširom.
- Naravno, sećam se. - Raznosio je novine.
Da, jeste.
- Eto o čemu pričam. - Znam, super smo.
Ali Rejč, ovo se ne može desiti.
Zar ne može ni malo?
- Ne, ni malo. - Zašto?
Niko ne želi da se to desi više od mene, ok?
100 puta mi je ovaj trenutak prošao kroz glavu i nijednom...
... nisam rekao ne.
Ne bih to mogao uraditi Rosu.
- Ali to te nije pre sprečavalo. - Znam, znam...
... ali razmišljao sam puno o tome od tada i ne bi bilo u redu.
Žao mi je.
I meni je žao.
- O Bože, nije trebalo ništa da kažem. - Ne, ne.
Ne, ne, ne. Bićemo u redu.
- Kao što si rekla, nije ništa veliko. - Nije ništa veliko.
- Nije velika stvar. - Nije uopšte velika stvar.
- Vidimo se kasnije. - Ok, super.
Ok...
Izvini, mislim da si promašio sto.
- Misliš li? - Da.
- Zar te zaista ovakav pali? - O da.
Hoćeš da mi kažeš da nisi sada ni malo napaljen na Moniku?
Ovo je prvi put u našem braku da se osećam zgodniji.
Hajde Majk, možeš je pobediti.
Skini joj tog psa sa glave.
- Dođavola. - Ja spavam sa njim!
- Meč poen. - Nemoj se previše uobraziti.
Seti se da sam dobila prethodni.
Inače, kakav je osećaj izgubiti od devojke?
Trebalo bi da se pogledaš u ogledalo pre nego što se tako nazoveš.
- Ne, ne, ne! - Tako se to radi.
Oki doki.
Svako je dobio po jednu, a ja sam izgubio godinu dana života.
Svako ide kući kao pobednik.
- Majstoricu? - Upravo o tome razmišljam.
Da li bi trebalo da koristim moju nevidljivost na strani dobra ili zla.
- Serviraj majstore. - "Serviraj majstore".
Ok, bolje uzvraćaj Majk, bolje uzvraćaj.
Imam kuću na planini.
Ako ikada budeš poželeo da pobegneš iz grada, to bi bilo...
...baš lepo.
Trenutno sam u gužvi.
Nije da ne bih voleo da provedem vikend sa nepoznatim čovekom.
- Džervise? - Vratila si se.
- Ovo je moja žena, Nensi. - Ma daj bre!
- Ros, možemo li popričati na minut. - Da, molim te.
Šta se dešava.
Džoi i ja smo raskinuli.
- Šta se desilo? - Džoi je super momak...
... ali mi smo... suviše različiti.
Tokom govora smejao se na "homo erektus".
Znao sam da je to bio on.
Bilo kako, mislim da je ovako najbolje.
- Da li si ok? - Mislim da jesam.
Imao...
Imao je još jedan razlog zašto sam htela da prekinem sa Džoijem.
Počela sam da shvatam da mi se sviđa neko drugi.
Ok, Geleru, poslednji dan konferencije.
Znaš šta se dešava sa glavnim govornikom.
Profesore Klarik, upravo razgovaram.
- Zar ga ne možete baciti u bazen kasnije? - Ili da oboje bacimo u bazen.
Ok, gospodo. Zar nismo malo stari za ovo?
Naučnici smo, akademici...
... i što je najvažnije, treba prvo da nas uhvatite.
Beži, beži, beži!
Opet je nerešeno, 41:41.
- Ok, što je mnogo, mnogo je. - Ne.
- Još samo dva poena da ga pobedim. - Monika, to je bilo i pre dva sata.
Pogledaj se.
Imaš žuljeve, jedva stojiš, i kosa ti je užasna.
Već si dokazala da si dobra kao i on.
Propustili smo večeru, zato idemo gore...
.... da naručimo hranu, istuširamo se i obrijemo tu glavu.
Ne mogu da odustanem, uložila sam 4 sata u ovo.
Znao si za ovo kada si me oženio.
Složio si se da budeš uz mene u dobru u bolesti.
Ovo je moja bolest!
- A šta sa tvojim opsesivnim čišćenjem? - To je samo zdrav razum.
-Da li si u redu? - U redu sam dušo.
Protresi. Ne tresi! Ne tresi, ne tresi!
O Bože, ne mogu da igram.
- Predaješ? - Majk pobeđuje?
Ne mogu da verujem. Izgubila sam.
- Ne, nisi. - Šta?
- Igraću umesto tebe. - Ne možeš to.
U redu je, svejedno mi je koga ću pobediti.
Mi ćemo pobediti.
- Dušo, ne moraš ovo raditi. - Moram.
Možda ne razumem zašto ti je toliko stalo do pobede....
... ali ako je tebi važno, i meni je.
Zato što te volim.
Ali ti si loš.
Nema na čemu srce.
Ok, da završimo sa ovim.
- Ko osvoji poen pobeđuje. - Ok.
- O Bože, ti si dobar. - Kao da gledam pornić.
I tako se to radi.
O Bože, o Bože, to je bilo neverovatno.
Kada si...?
Samo malo da ne zaboravim Gubitnik!
- Kada si prestao da budeš loš? - Nikada nisam bio, samo nisam hteo...
... da znaš koliko sam dobar. - Zašto?
- Ne znam. - Ovo je super.
- Sada možemo igrati kao dubl. - Eto zašto.
- Još nas traže? - Da.
Podelili su se u dve grupe.
U biljojede i mesoždere.
Mi nismo najbolja grupa.
Ok, čuj.
- Mislim da nas nisu videli. - Mislim da nisu.
Počela sam nešto da ti pričam.
Imao je još jedan razlog zašto sam mislila da je vreme da prekinem sa Džoijem.
Shvatila sam da imam osećanja ...
...prema drugome.
Mogu li pitati kome?
Mislim da znaš.
I ja mislim to, ali sam mnogo grešio u prošlosti povodom ovoga, tako...
- Žao mi je, ne možemo. - U redu. U redu.
Upravo si bila sa mojim najboljim drugom.
Mislim da bi ovo bila jako, jako loša ideja.
Ili ne. Mislim...
Šta?